TARZAN KRALJ MAJMUNA
JAMES PARKER TRGOVINA MJEŠOVITOM ROBOM
Pogledaj ovdje, to je rijeka. Voda. Ganges.
Je li to strmina Mutier?
Koja je to rijeka?
Nitko ne ide preko te rijeke...
jer se iza nalazi strmina Mutier.
Bojim se da gubiš vrijeme s njim.
Upravo upada u trans.
Riano, vodi ga odavde.
Nije nam bio od pomoći.
Uvijek ista priča.
Strmina Mutier previsoka je i odveć kršna.
Zapravo nam žele reći da je groblje slonova...
stvar koja se tiče slonova, a mi se nemamo pravo miješati.
- Možda i nemamo. - Što?
I da ispod zemlje ostavimo slonovaču vrijednu milijun funta?
Koliko te uopće zanima ovaj pothvat?
On znači izlazak iz ove odvratne rupe.
- Zanima me. - I mene.
Mogu li vam pomoći? Ja sam gđa Cutten.
Drago mi je. Hvala vam.
Tražim svog oca.
Ne znam zašto nije došao. Poslala sam mu brzojav.
Ja sam Jane Parker.
- Rekli ste gđica Parker? - Da.
Kako uzbudljivo. Baš dobro što smo došli ovamo.
Ovo je g. Holt, partner vašeg oca.
- Drago mi je. - Kakva sjajna slučajnost.
Je li moj otac još uvijek ovdje?
- Nije nekamo otišao? - Ne, nije.
Stigli ste u posljednji trenutak.
Pođimo onda zajedno.
- Gdje vam je prtljaga? - Onamo.
- Ja ću se pobrinuti za nju. - Zaboravila sam papir.
- Hoćete li mi ga donijeti? - Naravno.
Hoćemo li krenuti? Nije daleko.
Vidite onu veliku zgradu?
- Kako je moj otac? - Odlično, kao i uvijek.
- Nećete ponovno puštati kosu? - Ispričavam se, nisam vas čula.
Pitam se bih li se i ja mogla tako ošišati.
Stigli smo. Ne želim vam smetati.
- Ako želite biti nasamo sa svojim ocem... - Želim.
Shvaćam. Ako bilo što želite, javite mi.
- Na ovakvom mjestu... - Hvala.
Možda ćemo se vidjeti popodne. Svratite na čaj...
Zdravo.
Jane. Kako...
Zaboga.
Ništa me ne pitaj.
Samo uživaj u našem susretu.
Kako to misliš? Pa ti plačeš.
Nemoj plakati.
Neću, ali moraš pričekati da završim.
Hajde.
Eto.
Gotova sam.
Da te pogledam.
Nisi se promijenio.
Malo sam posijedio i ostario.
To je zato što sam ti toliko nedostajala.
- Je li tako? - Itekako, draga moja.
Tako je već bolje.
Reci da ti je drago što me vidiš, ili se odmah vraćam natrag.
Mislim da ćeš se svejedno morati vratiti.
Misliš?
Dosta mi je civilizacije.
Želim biti divlja kao ti.
O tome ćemo kasnije. Daj da te malo pogledam.
Zgodna si.
Veoma.
Ne znam kako sam to uspio.
Brzojav za vas, gospodine. Stigao je brodom.
Beamish, pogledaj tko je stigao.
Ne može biti. Ali jest.
Neka se sad srušim ako ovo nije mala gđica Jane.
Zdravo, Beamish.
Što ćete vi u ovoj rupi?
To je sjajna kritika Afrike.
- Što piše u brzojavu? - Od tebe je, piše da stižeš danas.
Ovo je savršena usluga.
Zdravo, Holte. Što kažeš na ovo iznenađenje?
- Moja kći. - Već smo se upoznali.
Ljubazno mi je ponio prtljagu. Pronašli ste je?
- Da. - Neka je unesu ovamo.
- Ovamo? - Da. Reći ću vam kamo.
To stavi ovamo, a prtljagu s robom onamo.
Ostalo stavite ovamo.
Sjajno.
Samo ih stavite kamo stignete.
Ostavite ih bilo kamo.
- U redu je. - Zaboga.
Rekla sam ti da ostajem ovdje.
Što je u svim tim kovčezima?
Samo ono nužno.
Želite li šalicu čaja?
Tipično engleski.
Prešla sam toliki put, a svi mi nude samo čaj.
Što ne valja s alkoholom?
Odmah stiže.
- Hoću li poslati ostalu prtljagu? - Što?
Sviđa mi se g. Holt. Drag je.
- Šest kovčega... - Što?
Govorila sam o g. Holtu.
Da, dobar je čovjek.
Sjajno se slažemo.
I on mrzi Afriku.
- Mrzi Afriku? - Da.
- Ne vjerujem. - Zašto ne?
Izgleda krupan i uporan, kao i ti.
- Ni meni se ne sviđa Afrika. - Ni to ne vjerujem.
Bolje da odem...
Ne budi smiješan. Nemoj me se sramiti.
Pa ti si me znao kupati...
a nekoliko sam puta umalo dobila po stražnjici.
Umalo, ali nisi.
Da jesam, možda ne bih bila ovako prgava.
A jako sam prgava.
- Što to činiš? - Čistim lice.
- Što nedostaje sapunu i vodi? - Sve.
Moram zadržati svoju ljepotu.
Što je to?
Tko su oni?
Pleme Wakumba.
- A oni s velikim perjanicama? - To je pleme Kabaranda.
U svakoj od tih perjanica...
ima nekoliko stotina nojevih pera.
To ja zovem pravom perjanicom.
- Što čine ovdje? - Došli su trgovati.
Onda krenimo.
Miješaš se u moj posao.
Miješam? Varaš se. Ja vodim tvoj posao.
Beamish, donesi mi šešir.
Uvijek tako pjevaju?
To nije pjesma.
Prizivaju bogove kako bi dobili što povoljniju cijenu.
Razumijem ih.
Ti si odavno prestao biti mali trgovac.
Mislim da to nije baš lijepo.
Slušaj, mlada damo.
Zamjeram ti to.
Moram vidjeti tvoje ženske kupce.
Čini se da im je kupovina bila uspješna.
Koliko žene trpe za ljepotu.
Vidim da upoznajete najbolje od društva.
Osjećam se staromodno.
Da vam pokažem što nose dobro odjeveni muškarci.
Ti crteži na štitovima znače da su najbolji ratnici u plemenu.
Doista?
Onaj maleni izgleda bezazleno.
Upravo suprotno.
Na štitu stoji da je ubio pet lavova.
- Doista? - Ili ljudi.
Ovo je pleme Wakumba.
Vidite kako imaju potpuno drugačiju odjeću.
Jesu li i ovi iz istog plemena?
Jesu.
Izvolite šešir. Ne možete bez njega.
Hvala.
Malo je rano za ples, zar ne?
- Za koga? - Za bebu.
Jane, krenimo.
- Ne smatraš me djetetom, zar ne? - Nimalo.
Svatko ima svoju perjanicu. Tko su oni?
Vijeće Aloa.
To je poglavica Oomtelli.
Možda će nam on reći nešto o strmini Mutier.
Neće, pokušavam već godinama.
Što je to strmina Mutier?
Kad završe s ovom predstavom...
nadajmo se da će biti raspoloženi za trgovinu.
- Idemo. - Krenimo.
Oče, još mi ništa nisi rekao o strmini Mutier.
Sjećaš li se priče o slonovima?
Bilo ih je toliko. Koje točno?
One o tome zašto se u džungli ne mogu naći mrtvi slonovi.
Da razmislim.
Naravno.
Sjećam se.
Slon uvijek predosjeća svoju smrt...
i kada se to dogodi...
krene prema tajnom mjestu.
Gdje može umrijeti na mjestu svojih predaka.
- Mjesto za počinak. - Tako je.
Tajno groblje slonova.
Na istoku postoji planinska zapreka...
zvana strmina Mutier.
A domoroci ne žele otkriti gdje se točno nalazi.
To je sveto mjesto. Tabu.
Ako netko od njih samo usmjeri pogled na nju...
plemenski vrač osudit će ga na smrt.
Holt i ja vjerujemo...
da se negdje iza te strmine...
nalazi groblje slonova.
Ali što će vam?
Naravno, zbog slonovače.
Ima slonovače u izobilju.
Onaj koji je pronađe, bit će bogatiji za milijun funta.
- Koliko ću ja dobiti ako ti pomognem? - Ne možeš nam pomoći.
G. Holt, znam da ćete vi shvatiti.
Žarko želim poći s vama.
Ako joj se baš toliko ide...
neće nam smetati.
Vi ste najbolji čovjek kojeg sam upoznala.
Voliš sve koji ti udovoljavaju.
Staro gunđalo.
Luda sam za tobom.
Ostavi me. Nisam navikao na ovo.
Znate li pucati?
Odlično.
Riano, dodaj mi tu pušku.
- Beamish. - Da, gospođice?
Šešir.
Zadovoljni?
Prilično.
Umoran sam, idem spavati.
Laku noć svima.
- Laku noć, tata. - Ugodan san.
Jesam li dosadna?
Smetam li?
Ni najmanje. Sjajno ste se prilagodili.
- Ogrnite ovo. - Hvala.
Ovdje se temperatura brzo mijenja.
Nije mi hladno.
Možda to samo mislite.
- Veoma ste tihi. - Tako se osjećam.
Znate, Jane...
nisam baš neki romantičar...
ali ako se ovo sretno završi...
imam li ikakve šanse kod vas?
Sa mnom?
Ne znam. Nisam razmišljala.
Hoćete li?
Mislio sam da mrzim Afriku.
Otkako si ti stigla, zavolio sam je.
Doista?
- Drago mi je. - Doista?
Drago mi je što voliš Afriku.
A, to.
Sad me malo ismijavaš.
Možda.
Ali nježno.
- Hijene su živahne. - Stvaraju užasnu buku.
Ali ipak je to dio svega ovog.
- Sviđa ti se, zar ne? - A kome se ne bi svidjelo?
Pogledaj.
Zar nije prekrasno?
Čudno je što se osjećam kao da sam doma.
Doista?
Laku noć, Harry.
Tako malena...
a tako snažna i spretna...
mekana i bijela ruka.
Nemoj mi je slomiti. Trebat će mi.
Oprosti.
Laku noć. Želim ti miran san.
Miran? Uz svu ovu buku?
Zar nije sjajno?
Taj zvuk je ponosan, divlji, a opet umirujući.
Jedan je veoma blizu.
Odveć blizu.
Neka netko stražari cijelu noć.
U redu.
Zdravo.
Sigurno je u blizini neko selo.
Čini mi se da zvuk bubnja dolazi iz blizine.
- Tako je. - Upomoć!
Što je to? Nije zvučalo poput životinje.
Stanite.
Dajte mu vode.
- Kaže da je pogledao u strminu Mutier. - Strminu Mutier.
Saznaj u kojem je smjeru. Gdje je?
Čuo si to?
Moramo ga sakriti.
- Što nije u redu? - Gone ga. Blizu su.
Tko ga goni?
Što je rekao?
Traži nekog momka koji je prekršio važan plemenski zakon.
Ovuda nitko nije prošao. Vidjeli bismo ga.
Rekao sam mu.
- Oni su poput zlih duhova. - To su Ubangi...
jedno od najhrabrijih plemena.
Ali i oni se boje strmine Mutier.
Možda to nije strah već praznovjerje.
Nekima je slon svetinja i dok je živ.
A koliko tek kad je mrtav.
- Jesu li otišli? - Dovoljno daleko.
Jedno dobro djelo iziskuje drugo. Sad će nam reći.
Ustaj.
Mrtav je.
Svatko tko pogleda u strminu, umre.
Jadnik.
- Umro je prebrzo. - Pitam se je li tako.
Bio je prestravljen, ali ipak je uspio pokazati.
A pokazao je onamo.
Znači to je strmina Mutier?
Sada se moramo samo uspeti na nju.
Majka Zemlja ovdje sigurno skriva neku tajnu...
kad je stvorila ovoliku zapreku.
Daj ovamo.
- Zašto? Zar će biti opasno? - Ne.
Ali trebamo se držati pravila.
Pazite.
Ovdje je opasno.
Dobro si, Jane?
Zasad jesam.
Oprezno.
Polako, Jane, budi hrabra.
Sve je u redu.
Što je bilo u tom zavežljaju?
Lijekovi.
Jadnik.
Nije se moglo ništa učiniti.
Dobro si?
Da.
Kako su ostali?
- U redu. - Neka krenu.
Jane, polako.
Polako.
Daj mi ruku.
Drži je, Holte!
- Parkere. Riano. - Da, bwana.
Smiri se.
U redu je.
- Daj mi ruku. - Polako.
Daj mi ruku, draga.
Bravo!
Baš sam nespretna. Žao mi je.
Oprostit ću ti ako to ne ponoviš.
Hoćeš li se malo odmoriti?
Ne, možemo nastaviti.
- Sigurna si? - Da.
Bravo.
- Kako su ostali? - Dobro.
Ovo nam više ne treba, skinut ću ti to.
Smijem li se malo odmoriti?
Svima će nam koristiti malo odmora.
Želiš li nešto?
Toplu kupku.
Što je to bilo?
Ne znam.
- Što ti kažeš, Riano? - Možda je hijena.
Možda.
Krenimo.
- To je bio ljudski krik. - Ljudski?
Parkere, što kažeš na to...
- da nastavimo? - Dosta mi je.
Znam zašto to kažeš.
A ja ne želim stajati na putu.
Ne bojim se tih krikova.
Hajdemo po tu slonovaču.
- Riano, krenimo. - Da.
- Idemo. - Da, bwana.
- Što je? - Momci su uplašeni.
Imaš bič. Neka razmišljaju o nečem drugom.
- Krenimo. - Brzo.
Još jedna zapreka.
Znači da smo izgubili tragove slona?
Uz malo sreće, ugledat ćemo ih s druge strane.
Stanite.
Pušku.
S njima neće biti lako.
Oče, bez predrasuda...
bi li rekao da je to prijateljski pozdrav?
Bojim se da mu smetamo.
- Riano, neka se momci povuku. - U redu, bwana.
Polako.
Oprezno. Napast će nas.
Rijeka je puna vodenkonja.
Umirući slon trebao je ovo preplivati.
Pogledajte.
Bit će mi lakše kad ovo bude iza nas.
Splavovi?
- Riano? - Da?
Pronađi drva za dva splava.
Oče, pogledaj.
Kakav dojmljivi prizor.
Nemoj mi reći da je i ona opasna.
Opasna? Ne bih se petljao s njezinim mladunčem.
- Kako napreduju? - Valjda dobro.
Hajde, Riano. Nećemo ovdje stajati cijeli dan.
I taj dugi. Tako.
- Ovamo. - Daj mi ruku.
- Guraj. - U redu.
Harry, zar ne ideš s nama?
Momke će trebati malo uvjeravati...
kako bi nastavili put.
Bit ćemo stalno uz vas.
U redu, Riano, idemo.
Pazi ovdje.
Mislim da ne možemo ići pravo.
Zaobiđimo ih, ipak oni žive ovdje.
Idi na sredinu splava, Jane, i ostani tamo.
U redu.
Mislim da su samo znatiželjni, zar ne?
Nadam se.
- Riano, pušku. - Da.
- Živčana si, Jane? - Ne, nimalo.
Pazi kamo pucaš.
Pucaj pored ušiju, inače ćeš ih samo okrznuti...
- a onda će tek postati opasni. - Znam, Harry. Pokušat ću.
- Jesi li ga pogodio? - Valjda.
Nadam se.
- Mi ćemo na čelo, Riano. - U redu.
Hajde, momci, brže malo.
- I dalje ti se sviđa ovdje? - Luda sam za ovim mjestom.
Ja sam lud što sam te doveo ovamo.
Izgledaju kao somovi za kišnog dana.
Bravo!
Ubij ga, Holte. Promašio sam ga.
Prestanite veslati. Okupilo ih se mnogo na jednom mjestu.
Prestanite.
Što je?
- Pucaj, Harry, pucaj. - Ne mogu. Zaglavila mi se puška.
Ubij ga, Holte.
Brzo natrag dok se ne vrati.
Požurite.
Hajde, momci. Veslajte.
Harry, pazi! Ide ispod tvog splava!
Ide točno ispod tebe.
Požurite, momci. Brzo do obale.
Pustite mene. Pomozite ovom momku.
Je li se uspio popeti?
Kasno je za njega.
Stiže čitavo krdo.
Idemo ka obali.
Daj mi ruku, Jane.
- Ponovno, Holte. - Da.
Evo nas.
Hajde, oče.
Daj mi ruku.
Natrag.
Riano, daj mi pušku.
I dalje su nam za petama. Ne pucaj, jer će krenuti na nas.
Netko nam je učinio uslugu.
- Riano, tko nas je još napustio? - Musaki.
- To je bio onaj krik. - Vjerojatno.
Podignite kamp, a ja idem vidjeti hoću li pronaći trag.
- Nemoj se izgubiti. - Trudit ću se.
Hvala. Tooch, pođi sa mnom.
Hajde, Jane. Malo ćemo se udaljiti od rijeke.
Maknite se, momci.
- Ovdje ćemo podignuti kamp. - Da.
Jedan šator ovdje...
i nekoliko ovdje.
- Vi možete ovdje. - Da.
Što je to bilo?
Majmun.
Pogledaj.
I to bijeli.
To je onaj krik.
Oče, pogledaj.
Zdravo.
Siđi.
Riano, razgovaraj s njim.
Ne razumije.
Pozovi jednog od momaka. Pokušaj drugim jezikom.
Siđi ili ću pucati.
Mislim da i ne zna što je puška.
Za njim, Riano, ili ćemo si navući cijelo pleme na vrat.
Kamo su otišli, Riano?
Jane, ostani uz nas.
Jane, gdje si?
Odgovori mi, Jane.
- Parkere. - Zašto mi ne odgovoriš?
- Jane, gdje si? - Parkere.
Što je?
- Odveo je Jane. - O čemu ti to?
Ne puštaj me.
Drži me.
Zgrabit će me!
Nemoj da me odvede!
Pusti me...
Nemoj. Pusti me.
Pusti me, zvijeri jedna!
Pusti me!
Stani!
Pusti me.
Miči ruke s mene.
Neka ode.
Hvala.
- Hvala što si me zaštitio. - Mene?
Rekla sam, hvala što si me zaštitio.
- Mene. - Ne.
- Samo za sebe možeš reći mene. - Mene.
A za tebe sam ti.
Ti.
Ne.
Ja sam Jane Parker. Razumiješ li?
Jane.
Da. Jane. Ti?
A ti?
- Ti. - Tarzan.
Tako je.
Molim te, pusti me, ne podnosim ovo.
Zašto se trudim?
Da, gladna sam.
Gladna.
Tarzane, kamo ćeš?
Ne odlazi bez mene. Bojim se.
Povedi me sa sobom.
Čekaj, stižem.
Jane! Gdje si?
Oče, ovdje sam! Među krošnjom!
Ovdje sam. Oče.
Čekajte.
Oče, ovdje sam, u krošnji.
Bwana, pogledajte.
U redu je, Jane. Stižemo.
Stižemo. Miruj.
Ne silazi.
Ostani gdje jesi. Mi ćemo ti pomoći da siđeš.
- Brzo, Riano. Popni se na stablo. - U redu.
Pazi na onog velikog majmuna.
Harry, ne pucaj!
U redu je.
U redu je, dušo, ne plači.
Okupi momke, pa odlazimo odavde.
Stani, Parkere, možda se vrati.
Odmah otiđimo.
Požurimo.
Idemo.
Čudno si raspoložena, Jane.
To je sigurno bio strašan šok za tebe.
Stalno si predbacujem zbog toga.
Zašto? Nema potrebe.
Što je?
- Jako si se uplašila? - Isprva jesam.
Mislila sam da je pravi divljak.
A otkrila sam da nije.
Ne mogu shvatiti kako je stigao ovamo.
Što ima veze? Sretan je i...
Barem je bio dok...
Oče, čuo si njegov vapaj kad je ubijen majmun?
- Vjerojatno nikad prije nije bio nesretan. - Dušo, on nije poput nas.
Ali bijel je.
Bio bijel ili ne, ljudi koji tako žive...
nemaju osjećaja.
- Jedva da su ljudska bića. - Ljudska bića.
On jest ljudsko biće.
Riano, pošalji ljude po drva za vatru.
Prekidam li ozbiljan razgovor?
Jane misli da nisi smio ubiti onog majmuna.
- Zašto? - Bilo je okrutno.
Prema kome?
Prema njemu.
Zašto se smiješ, Harry?
Zar to nije najpametnije?
- Smiješno je? - Smiješno? Izuzetno.
Da se ti brineš o osjećajima jednog majmuna.
Šteta što ga nisam pogodio dvaput.
Ne bih tako govorila.
Zar to nije melodramatično i apsurdno?
- Apsurdno? - Veoma.
Mohammed mrtav u vodi.
- Kako se to zbilo? - Riano je pronašao ljudske tragove u blatu.
Neka se svi vrate u kamp.
Ne misliš valjda da je to on učinio?
Ne znam.
Harry, ne smiješ.
- On nije divlja životinja. - On je ubojica.
I ti si za njega ubojica.
Ne možemo samo čekati dok nas ne pobije jednog po jednog.
Moramo mu pokazati da mu ne želimo nauditi.
- Možda bi me poslušao. - Ne znaš se ni sporazumjeti s njim.
Znam da bi me poslušao. Pokušat ću.
- To su gluposti. - Dopusti mi da pokušam. Vrijedi, Harry.
Hoćemo li riskirati?
- Ako misliš da je u redu. - Hajde onda.
Ne smiješ. Obećao si. Pusti me da razgovaram s njim.
Harry, ne smiješ.
Bwana.
Krv. Pogodio sam ga.
Tarzane.
Jane?
Voljela bih da kucaš prije nego uđeš.
Pretpostavljam da znaš da će te tako još više boljeti glava.
- Glava? - Da, glava.
Glava. Ta stvar ispod tvoje kose.
Ne, Tarzane.
O, Bože.
Ne mogu ti napraviti više zavoja.
Zavrtjet će ti se u glavi, past ćeš.
Ozlijedit ćeš se. Prestani, nije mi uopće zabavno.
Tarzane, past ćeš.
Tarzane, gdje si?
Izlazi. Gdje si?
To uopće nije bilo zabavno. Bio si zločesti dječak.
- Dječak? - Da.
Molim te, pusti me.
- Pustiti? - Da, pusti me.
- Da te pustim? - Da. Ne.
Nemoj me pustiti, Tarzane.
Nisam rekla da želim zaroniti.
Tarzane, nemoj.
Dobri Tarzan.
Odvedi Jane na obalu.
Na obalu.
Prevarila sam te ovaj put.
Tarzane! Pusti me!
Tarzane, spasi me!
Što je to bilo?
Kamo ćeš? Nemoj me izvoditi vani.
Pomozi mi, Tarzane.
Najgori si čovjek kojeg sam ikad upoznala.
Koje su ti boje oči?
Znam.
Boje šume. Sivo-zelene.
Zanima me kako izgledaš obučen.
Izvrsno.
Bio bi uspjeh u Londonu...
i mislim da bi ti se svidjelo.
Bi li?
Žene su budalaste.
Razmazile bi te.
Bolje da me tako ne gledaš.
Odveć si zgodan.
Sviđa mi se govoriti svašta muškarcu koji ne razumije...
koji ne zna ni što su poljupci.
Sviđa mi se.
Znam da bi ti se svidjelo.
Bolje da izađemo.
Vani.
Pusti me, Tarzane.
Idi dolje.
Imam te.
Gdje su mi čizme?
Voljela bih da se stalno ne igraš.
Daj mi te čizme.
Molim te, daj mi čizme.
Tarzane, pusti mi nogu.
To me boli.
Ne budi smiješan, pusti me.
U redu, kad budeš gotov, obući ću čizme.
Tarzane, škaklješ me. Prestani.
- Sviđa li ti se? - Nimalo.
Ne možeš me tako pridobiti.
Kolika razlika, zar ne?
Sviđa ti se?
Nikad nisi vidio nekoga poput mene, zar ne?
Tarzane, kamo ćeš? Ne odlazi.
Tarzane, molim te.
- Što se ovdje zbiva? - Momci su umorni.
Umorni? Daj mi to.
Umorni ste?
Je li još tko umoran?
Idemo.
Što ću ja ovdje...
sama s tobom?
Bolje da ne razmišljam previše o tome.
Samo želim biti ovdje...
i biti sretna.
I jesam sretna.
Nimalo se ne plašim.
Nije mi nimalo žao.
Kad bi barem mogao razumjeti.
Možda bih te mogla polako učiti.
Dođi ovamo.
Što ćemo nas dvoje?
- Dvoje? - Ti i ja.
Bravo.
Tarzan. Jane.
Povrijediti. Dječak.
Sviđa mi se. Jane.
To je prava rečenica.
Tarzane, što je?
Riano, ovdje ćemo podignuti kamp.
- U redu. - Što?
Nemaš snage za ostatak puta. Moraš se odmoriti.
- Ja ću to ocijeniti. - Odmorite se, sutra ćemo nastaviti.
- Što će mi sutra? - Sutra će biti dobro kao i danas.
Možeš što hoćeš, ja nastavljam.
Hajde, Parkere, dobro će ti doći barem 10 minuta.
Molim te.
Samo 10 minuta.
- Riano, daj vode. - U redu.
To su suze, Tarzane.
Nisi ih ranije vidio?
Znaš čemu služe?
Moramo se rastati.
Moram mu se vratiti.
Moram.
Ne mogu, voli me.
Voli?
I on me voli, ja sam mu sve što ima.
- Zbogom? - Zbogom?
Da.
Nemoj me tako gledati.
Neću moći otići, a moram.
Zar ne shvaćaš?
Zbogom, dragi.
Vratio me natrag.
Tata.
Dobro si, dušo.
Ne odlazi!
Pođi s nama. Zajedno ćemo se vratiti.
Jane, pripadaš nama, a on te vratio.
Sad ga moraš pustiti.
- On pripada šumi. - Ne sada.
Pripada meni.
Dijete moje.
Ostanite na svojim mjestima.
Ne mičite se.
Ne možemo stati i čekati da nas uhvate.
Ako pružimo otpor, sve će nas pobiti.
- Predaj svoju pušku, Riano. - U redu, bwana.
Ako ostanemo mirni, imamo više prilike za bijeg.
Možda si u pravu.
Jesu li ovo pigmejci?
Ne, ovo su patuljci.
Spremna, Jane?
Da.
- Bubnjevi postaju glasniji. - Približavamo se.
- Čemu? - I ja bih to htio znati.
Trči Tarzanu, Cheetah!
Daj mi ruku, draga. Ovdje je mračno.
- Baš je mračno. - Ne pokazuj strah.
Pokušat ću.
Oče, budi uz nas.
Harry, pogledaj!
Bwana!
Zašto smo stali? Nešto nije u redu?
Tarzane, što je? Pogledaj, ranjen je.
Želi da zamijene slona.
Ne, moramo nastaviti.
Ali on umire.
Znam. Naša jedina prilika...
Groblje slonova.
Ako umire, odvest će nas onamo.
Ali, tata, ne možeš. I ti si povrijeđen.
Dobro sam.
On nam je jedina prilika.
Tarzane, i mi moramo poći. Razumiješ?
Tarzane, s njim.
Prekrasno je.
Odvažno i prelijepo.
Ne bismo smjeli biti ovdje.
Ovdje je cijelo bogatstvo.
Parkere, istina je.
Znali smo, zar ne?
Oče, što je?
Ovuda smo već prolazili.
Tužno je vraćati se istim putem.
Bila si vrlo hrabra, Jane.
Našao je ono što je tražio.
Znam da je sretan, tamo negdje kamo odlaze veliki lovci.
Ne želim da se ovako oprostiš od mene.
Oprostim?
Vratit ćeš se ti ovamo, Harry.
Vidim kako predvodiš veliku ekspediciju...
i nosiš slonovaču na obalu.
Ali onda neće biti opasnosti...
jer mi ćemo te štititi cijelim putem.
Subtitles by: M O Z E N